De forveksler dem. De tager fejl.
De tager fejl af rensdyrene.
Vil De være sød at komme herud et øjeblik? Luk døren op!
- Butikken er lukket... - Undskyld, jeg forstyrrer.
Men De begår en temmelig betydningsfuld fejl med rensdyrene.
Cupid står på Blitzens plads, og Dasher skal stå til højre for mig.
- Er det rigtigt? - Ja. Og der er en anden ting.
Donders gevir har fire takker, ikke tre. Men det ser andre nok ikke.
- Nej, sikkert ikke. Farvel. - Jeg er glad for at kunne hjælpe.
MACY'S Årlige Thanksgiving-parade
VI BYDER VELKOMMEN TIL Julemanden
I er på vogn tre.
I er på pilgrimsvognen.
I er på piratvognen.
Vognen med tre mænd i en båd er for lille.
- Jeg har rigeligt at tænke på. - Jeg håbede, at... George!
Undskyld, men De lader til at have problemer.
Må jeg...? Det er ganske enkelt.
De har vel intet imod, at jeg viser Dem det?
- Det sidder i håndleddet. - Virkelig?
Det er som at kaste en bold. Hvis De...
- De har jo drukket. - Det er koldt. Man må varme sig.
Skam Dem! Er De ikke klar over, at tusindvis af børn venter på Dem?
Børn, der har drømt om det her. De vanærer juletraditionen.
Jeg nægter at lade Dem tilsmudse mit navn.
- Hvem er ansvarlig for paraden? - Det vil jeg også gerne vide.
Jeg taber de her bukser på Columbus Circle.
- Undskyld. Hvem bestemmer her? - Mrs. Walker.
Hun står derhenne.
I to skal være på 81st Street.
- En af mændene i paraden er... - Hvorfor har De ikke klædt om?
- Jeg troede, De var julemanden. - Deres julemand er beruset.
- Åh nej! - Jo. Det er skammeligt.
- Hold op med det der! - Man må jo holde sig varm.
Jeg burde varme Dem med stokken.
Julian, hent sort kaffe.
Med en sjat fløde!
Væk mig, når paraden begynder.
Det er en stor synd og skam!
Kan De være julemand? Har De erfaring? De må hjælpe mig.
Jeg plejer ikke vikariere for falske julemænd. Nej, jeg...
Nuvel. Vi må jo ikke skuffe børnene.
- Jeg gør det. - Tak. Kom med mig.
Tag dragten af ham.
Han er pragtfuld! Han skulle slet ikke fyldes ud.
- Hvor fandt De ham? - Han dukkede bare op.
- Tænk, hvis mr. Macy så den anden. - Tænk, hvis mr. Gimbel så ham.
- Vil De køre med? - Jeg skal hjem i et varmt bad.
- De skulle blive og se paraden. - Jeg kan se den fra hustaget.
Nå ja, De bor jo...
Mrs. Walker?
Susan?
Susan!
- Hej, Cleo. Hvor er Susan? - Hun kigger på paraden.
- Med hvem? - Mr. Gailey i lejligheden mod gaden.
Nå ja.
- Jeg har holdt øje med hende. - Derfra kan hun se det hele.
Jeg regnede ikke med, det gjorde noget.
Det er vel i orden. Jeg går derhen om lidt.
- Der er bøvl med baseballspilleren. - Sidste år var det en klovn.
Det har mor fortalt.
- Han er virkelig en kæmpe. - Kæmper findes ikke, mr. Gailey.
Måske ikke i dag, men før i tiden var der masser...
- Hvad med kæmpen, Jack dræbte? - Jack hvem?
Jack...
Jack. "Jack og bønnestagen".
- Det har jeg aldrig hørt om. - Jo. Det er et eventyr.
Nå, sådan et. Jeg kender ingen eventyr.
Dine forældre må have fortalt nogen.
Nej, mor synes, de er fjollede. Hvad far synes, ved jeg ikke.
Vi har aldrig mødtes. Mine forældre blev skilt, da jeg var spæd.
Han ligner i hvert fald en kæmpe.
Nogle mennesker bliver meget store, men det er unormalt.
Det har din mor sikkert også fortalt.
- Hej, jeg er Susans mor. - Hun har fortalt meget om Dem.
- Fred Gailey. - Hun har også fortalt om Dem.
- Hej, mor! - Hej, min ven.
- En kop kaffe? Den er lavet. - Så vil jeg godt have en kop.
- Hvordan er paraden? - Bedre end sidste år.
Jeg håber, mr. Macy er enig med dig.
- Sukker? Fløde? - En skefuld sukker, tak.
Hvor er det pænt af Dem, mr. Gailey.
Tak, fordi De er så sød mod Susan, og for at tage hende og Cleo i zoo i går.
Ja, men jeg har en bagtanke med det.
Jeg holder meget af Susie, men desuden ville jeg møde Dem.
Den bedste måde at møde moderen på skal være gennem barnet.
- Et nederdrægtigt kneb. - Det virkede.
- Nu kommer julemanden! - Lad være med at nævne det ord.
Han er bedre end ham sidste år. Ham her bruger ikke briller.
Han sprang til i sidste øjeblik. Ham, jeg hyrede, blev fyret.
Kan du huske, hvordan portvagten var sidste nytårsaften?
Ham her var endnu værre.
Hun tror altså heller ikke på julemanden.
Ingen julemand, ingen eventyr... Slet ingen fantasier.
- Er det rigtigt? - Man skal være ærlig over for børn.
De skal ikke vokse op med en masse legender og myter som julemanden.
- Det var det. Akrobaterne var gode. - De var også meget dyre.
- Tak for kaffe. - Og tak, fordi De bød mig indenfor.
Mor, jeg har tænkt på en ting. Vi har en stor kalkun for os selv.
Kan vi ikke invitere mr. Gailey?
Tænk ikke på det. Jeg tager en sandwich.
- Det er en meget stor kalkun. - Mr. Gailey har sikkert andet for.
Nej. Vel?
Skal jeg være helt ærligt, så har jeg ikke noget for.
Kom nu, mor!
Spurgte jeg, som jeg skulle?
- Spurgte jeg ikke, som jeg skulle? - Det kommer jo an på så meget.
- Vi spiser klokken tre. - Tak.
Du spurgte præcis, som du skulle. Vi ses klokken tre.
- Det virkede. - Ja.
Alle er begejstrede for ham. Også mr. Macy.
Ansæt ham.
Så slipper jeg for at lede som en gal i morgen.
Netop.
Så ordner jeg det med ham.
Med ham sælger vi sikkert mere legetøj end nogensinde.
- Vi taler om det i morgen. Farvel. - Farvel.
De finder alt slags legetøj hos Macy's.
- Sikken elegant dragt. - Ja, jeg har haft den i årevis.
Den får deres til at se lurvet ud. Men den er bedre, end den jeg har.
- Dig, Alfred? - Jeg er julemand på Y.
Det begyndte for tre år siden.
De havde en dragt, men manglede noget at fylde den ud med.
Da jeg fylder godt, fik jeg jobbet.
- Er det sjovt at forestille mig? - Ja.
- Hvorfor? - Når jeg giver børnene pakker...
... får de nærmest julelys i øjnene.
Så føler jeg mig god og betydningsfuld.
Der er De jo! Godmorgen. Sikken fin dragt!
Jeg vil give Dem et par tips om, hvordan en god julemand skal være.
Disse ting skal vi presse på med. Ting, vi har store lagre af.
Mange børn ved ikke, hvad de ønsker sig.
Så foreslår De straks en af de her ting. Forstået?
- Absolut. - Godt. Lær listen udenad...
Åh nej...
Kom op på syvende etage, når De er færdig.
Tænk at prakke børn noget på, som de ikke vil have -
- bare fordi han har købt forkert legetøj.
Jeg har kæmpet mod kommercialiseringen i årevis.
Der er mange dårlige "ismer", en af de værste er kommercialisme.
"Tjen flere penge." Sådan er det også i Brooklyn.
Blæs på, hvad julen står for, bare man tjener penge.
- Jeg skal nok tage mig af den. - Tak, Alfred.
- Hvad gør jeg med det her? - Smid det på gulvet.
Det er kedeligt bare at feje støv op.
- Tak. - Selv tak, Alfred.
Ja, Peter er et fint navn. Hvad ønsker du dig i julegave?
En rigtig brandbil, men mindre, med vandslange.
Jeg sprøjter ikke inde i huset, kun ude i haven. Det lover jeg.
Det har Macy's ikke. Der er ikke nogen.
- Du skal nok få din brandbil. - Tusind tak.
- Jeg sagde jo, jeg ville få en. - Det var da godt.
Vent derhenne. Mor vil også takke julemanden.
Forstår De det ikke? Der er ingen brandbiler.
Jeg har ledt overalt. De har lige lovet drengen en.
Jeg havde ikke sagt det, hvis jeg ikke var sikker.
De fås hos Schoenfeld's på Lexington Avenue. 8,50 dollars.
Schoenfeld's? Nu er jeg ikke med.
Forbavser det Dem, jeg holder mig ajour med legetøjsmarkedet?
Sender Macy's kunder til andre varehuse?
Det vigtigste er at glæde børnene, uanset hvem der sælger legetøjet.
- Synes De ikke? - Jo.
Men jeg vidste ikke, at Macy's gjorde det.
Jeg forstår ikke. Nej, jeg forstår det bare ikke.
Pigen ønsker sig altså skøjter. Så skal hun have de bedste.
Der er bedre skøjter end vores.
Gå hen til Gimbels. De har lige, hvad De søger.
- Gimbels...? - Glædelig jul!
Gimbels? Gimbels!
Undskyld. Er De chef for legetøjsafdelingen?
Jeg vil lykønske Dem med Deres nye påfund.
Tænk at henvise til konkurrenter. Jeg forstår det ikke, det er...
Tænk, at Macy's værner mere om julestemningen end om salget.
Jeg har aldrig handlet særlig meget her -
- men fremover kan De regne med mig som stamkunde.
Tak, frue.
- Seks kvinder til vil takke Dem. - Ikke nu. Jeg må lige tænke.
Jeg synes, det er en pragtfuld idé.
De synes det. Kvinderne synes det. Men mon mr. Macy synes det?
Det her virker så fjollet, mr. Gailey.
Jeg tænkte, at du kunne hilse på julemanden.
Hvorfor det?
Så får du måske et andet syn på ham.
Farvel, Albert. Vær nu en sød dreng. Glædelig jul!
- Hvad hedder du så? - Susan Walker. Og De?
Mig? Kris Kringle. Jeg er julemanden.
Nå, du tror mig ikke?
Min mor er mrs. Walker. Hende, der ansatte Dem.
Men De er den bedste, jeg har set.
Skægget har ingen snore rundt om ørerne.
Det er, fordi det er ægte. Og jeg er den ægte julemand.
Træk i det.
Ikke mase, folkens. Julemanden er her hele dagen.
- Hvad vil du have i julegave? - Ikke noget, tak.
- Noget vil du vel have? - Så køber mor det.
Hvis det altså ikke er for dyrt.
Hej, mor.
Du har været her længe nok nu.
Jeg kan forklare det...
Cleos mor forstuvede anklen og bad mig følge Susie herhen.
- Jeg spekulerede på, hvor I var. - Vi besøgte bare julemanden.
Han er sød. Og skægget er ægte.
Ja, ja, mange mænd har langt skæg.
Vent her. Jeg vil tale med mr. Gailey.
Vi skulle ikke have besøgt julemanden.
Jeg føler mig som den onde stedmoder.
Jeg så intet ondt i at besøge ham.
Jeg siger, julemanden er en myte, og De tager hende med herhen.
Hun ser letkøbte børn og hilser på en mand med skæg.
Det skaber en konflikt hos hende.
Hvad skal hun tro? Hvem skal hun tro på?
Fodrer man dem med eventyr, tror de, livet er en fantasiverden.
De tror, drømmeprinsen dukker op, men han viser sig at være en...
Vi taler om Susie, ikke om Dem.
Jeg må bede Dem respektere mit syn på sagen.
Jeg må opdrage hende, som jeg mener er bedst.
- Sig tak til julemanden. - Farvel. Glædelig jul!
Hvad hedder du så?
Hun taler ikke engelsk. Hun er lige kommet fra Holland.
Hun har boet på børnehjem i Rotterdam... Vi har adopteret hende.
Da hun så Dem i paraden, kaldte hun Dem Sinter Klaas...
... og sagde, at De kan hendes sprog.
- Forstår du nu? - Jeg forstår, hvad du mener.
Men da han talte hollandsk...
Jeg taler fransk, men det gør mig ikke til Jeanne d'Arc.
- Kom ind! - De ville tale med mig.
Hej. Hvor er det dejligt at se dig igen.
- Det er en dejlig pige, De har. - Hun er grunden til, De er her.
De skal hjælpe hende med at få klarhed over en ting.
Sig, De ikke er julemanden, at han ikke findes i virkeligheden.
Men det gør han, og jeg er her for at bevise det.
De misforstår mig. De skal sige sandheden.
- Hvad hedder De? - Kris Kringle.
- Deres rigtige navn. - Det er det.
- Går du i anden klasse? - I en moderne skole.
Find hans ansættelseskort frem.
- Hvor har du købt din fine kjole? - Her i Macy's. Vi får 10% rabat.
De behøver ikke foregive noget for Susans skyld.
Hun er intelligent og vil vide sandheden.
Godt. Jeg taler altid sandt.
- Hvad hedder din lærerinde? - Mrs. Haley.
- Værsgo, mrs. Walker. - Tak.
Navn: Kris Kringle
Adresse: Brooks' Memorial Home Great Neck, Long Island
Fødested: Nordpolen
... og han snakkede løs hele tiden.
Mrs. Haley sagde til ham...
Susan, gå ud og snak lidt med miss Adams. Jeg kommer om lidt.
- Okay. Farvel. - Farvel. Jeg håber, vi ses igen.
- Jeg beklager, mr....? - Kringle.
Vi må lave en lille ændring.
Julemanden, vi havde for to år siden, er tilbage...
- Har jeg gjort noget galt? - Nej da. Altså...
- Ja? - Mr. Macy vil tale med Dem nu.
Jeg kommer.
Vent her, så kommer jeg om lidt og ordner Deres løn.
Gå bare ind. Mr. Macy venter.
Effekten på offentligheden... Kom ind, mrs. Walker.
- Goddag, mrs. Walker. - Sæt Dem her.
Jeg fortalte lige om Deres og mr. Shellhammers nye politik.
De kunne godt have rådført Dem med reklameafdelingen -
- men kundernes reaktion taget i betragtning kan jeg ikke være vred.
- Hvad? - Jeg forklarer senere.
Jeg indrømmer, at det lyder komplet idiotisk.
Tænk engang. Macy's julemand henviser kunder til Gimbels.
Men resultatet er entydigt.
Jeg har fået telegrammer, beskeder og telefonsamtaler.
Mere end 500 taknemmelige forældre takker Macy's.
Jeg har aldrig set magen til reaktion på en politik.
Og jeg tror, at hvis vi udvider politikken, så øges profitten også.
Fremover skal det her ikke blot gælde julemanden.
Samtlige sælgere skal gøre nøjagtig det samme.
Har vi ikke, hvad kunderne vil have, henviser vi dem til andre.
Ingen kunder skal tvinges til noget, de ikke vil have.
Vi skal være "det hjælpsomme varehus", "det venlige varehus".
Vi sætter service over penge og tjener endnu mere.
Jeg ved, det er sent, og middagen trækker. Vi fortsætter i morgen.
Tænk over den bedste måde at virkeliggøre det her på.
Det skal vi nok. Farvel, R. H.
Tak. I kuverten er der et tydeligere bevis på min taknemmelighed.
- Tak, mr. Macy. - Sig, at julemanden ikke er glemt.
Tænk engang. Et gratiale! Han troede, det var vores idé, så...
- Hvad er der? - Jeg fyrede ham. Julemanden.
Han tror, han er julemanden.
For min skyld må han gerne tro, han er Påskeharen.
- Vi ansætter en anden. - Nej, vi må beholde ham.
Tænk, hvis han får et anfald. Jeg må fortælle mr. Macy det.
Han er måske en smule skør. Som kunstnere eller dem i Washington.
Han skal undersøges. Hvis De fyrer ham, og han ikke var skør...
... bliver vi undersøgt og fyret.
Vi må hellere være sikre... Mr. Sawyer kan tale med ham.
Naturligvis! Han er jo psykolog.
- Vent, til vi har hans rapport. - Jeg taler med ham nu.
Genansæt julemanden først. Ellers er undersøgelsen lige meget.
Mr. Macy foreslog, at vi fandt et andet job til den anden julemand.
- Og beholdt Dem for enhver pris. - Tak, det var jo gode nyheder.
- Så kommer De i morgen? - Ja da. Det er en chance for mig.
Jeg er blevet mere og mere bekymret for julen.
Vi er så optaget af, at alting skal gå hurtigere og koste mindre.
- Selve julen og jeg bliver glemt. - Nej. Jul er stadig jul.
Jul er en sindstilstand, og den er ved at forandres.
Jeg er glad for at kunne gøre noget ved det.
Også at jeg traf Dem og Deres datter. I er mine forsøgspersoner.
I er som alting i miniature. Kan jeg overbevise jer, er der håb.
Og i modsat fald har jeg gjort, hvad jeg kunne.
Men jeg advarer Dem. Jeg giver ikke op lige med det samme. Godnat.
Mr. Kringle... Vil De stille hos mr. Sawyer i morgen tidlig?
Han skal undersøge Dem. Det gennemgår alle vore ansatte.
- En mentalundersøgelse? - Altså...
Gerne. Jeg har prøvet mange. Hidtil har jeg klaret dem alle.
"Antallet af ugedage?" Syv.
"Hvor mange fingre kan De se?" Fire.
"Muskelkoordinationstest."
Ingen nerveskader.
"USA's første præsident?" George Washington.
"Hvem var John Quincy Adams' vicepræsident?"
Daniel D. Tompkins. Og det tror jeg ikke, mr. Sawyer ved.
Miss Adams, ring til Brooks' Memorial Home i Great Neck.
Det er et plejehjem. Jeg vil tale med overlægen.
- Antallet af ugedage? - Syv.
- USA's første præsident? - George Washington.
- Tre gange fem? - Det har De spurgt om. Svaret...
- Lad mig om det. Tre gange fem? - Lige så meget som før. 15.
De er temmelig urolig, ikke sandt? Får De nok søvn?
- Mit privatliv angår ikke Dem. - Undskyld, De virker anspændt.
- Hvor mange fingre? - Tre. Uha. De bider jo negle.
Stil Dem med samlede ben og armene udstrakt.
En muskelkoordinationstest? Med glæde.
Sommetider er grunden til Deres form for problemer ikke indlysende.
Den er ofte en følge af usikkerhed. Har De det godt hjemme?
Det var alt, mr. Kringle! Undersøgelsen er ovre. De kan gå.
Jeg har været lykkelig gift i 26 år.
Har De? Det glæder mig at høre. Farvel.
- Ring til mrs. Walker. - Det er Deres kone. Det er vigtigt.
Jeg har sagt, du ikke må ringe til kontoret.
Nej, ikke en penny. Du har en husholdningskasse.
Hvis din dovne bror tog et arbejde, behøvede I ikke altid plage mig.
Mrs. Walker, jeg vil tale om Kringle.
Ja. Dr. Pierce fra Brooks' Home er her også.
Det var mr. Sawyer, som jeg fortalte om. Han kommer om lidt.
Tak, fordi De tager Dem tid.
Jeg ville alligevel have ringet til Dem i dag.
Jeg anede, at De ville have en del spørgsmål om Kris.
Dr. Pierce. Mr. Sawyer.
Efter en nøje undersøgelse råder jeg Dem til at fyre ham.
Klarede han ikke undersøgelsen?
- Svarede han ikke rigtigt? - Jo, men han skiftede emne.
Han udspurgte mig. Han bør anbringes på et mentalsygehus.
Folk spærres kun inde, hvis de er til fare for sig selv eller andre.
Det gælder ikke mr. Kringle. Han lever i en vildfarelse.
Mange lever i lignende vildfarelser og lever stadig et normalt liv.
Et kendt eksempel er...
Jeg husker ikke navnet, men han tror, han er en russisk prins.
Det kan modbevises, men intet kan overbevise ham.
Er han indlagt? Nej, han er en respekteret restaurantejer.
Dr. Pierce, mine studier har vist -
- at når en vildfarelse anfægtes, kan den pågældende blive voldelig.
Siger De til Kris, at julemanden ikke findes, bliver han ikke voldelig.
Han udstråler aggressivitet. Se bare, hvordan han bærer sin stok!
De mener vel ikke, at han ville anvende stokken som våben?
Mrs. Walker, jeg kan ikke fyre ham.
Men De spurgte mig. Når han viser sine latente voldelige træk -
- så husk, at De bærer ansvaret.
- Apropos vildfarelser... - Vi er tilbage, hvor vi begyndte.
Nej, dr. Pierce har gjort mig helt rolig.
Hvis der sker noget, får jeg skylden.
Der sker ingenting. Jeg har ikke udtalt mig som Kris' ven.
Jeg er specialist i geriatri, læren om alderdomssygdomme.
Jeg forsikrer Dem. Kris har ikke nogen "latente voldelige træk".
De vil sikkert drøfte det her nu.
- Må jeg tale med Kris? - Javist. Tag personaleelevatoren.
- Hvor er den? - Det skal jeg vise Dem.
De forstår mig sikkert, doktor. Ved mindste risiko for problemer...
- Hvad skulle det være? - En betjent kan bede om hans navn.
- Det kan føre til ballade. - Det kan De forhindre.
Nogen kan leje et værelse ud og følges med ham til arbejde.
Det ville være godt, hvis han slap for togrejsen.
Så kan man afværge alle problemer.
- Tror De, han går med til det? - Jeg skal nok tale med ham.
I så fald kan han blive.
Det er syvende etage. Tusind tak.
Det var sikkert en klog beslutning.
- Hvem kan leje et værelse ud? - Dem.
Deres søns værelse står jo tomt.
For min skyld gerne, men min kone ville ikke bryde sig om det. Hun...
Jeg har en idé. Jeg blander en dobbelt så stærk Martini i aften.
Så bliver hun sikkert mere modtagelig.
Kris har jo fri kl. 18.00. Hvad gør vi imens?
Invitér ham hjem, så ringer jeg, når min kone er fuld... glad.
Skal min kone have hovedpine i morgen, kan De have lidt i aften.
- I orden. - Det tager kun en time...
Bravo.
Hvad leger du med de andre børn?
Jeg leger ikke så meget med dem. De leger dumme lege.
I dag legede de zoo i kælderen, og de var dyr.
Da jeg kom derned, sagde Homer, som var dyrepasser:
"Hvad er du for et dyr?" "Intet, jeg er en pige", sagde jeg.
Så sagde han: "Her må kun være dyr. Farvel."
- Hvorfor sagde du ikke løve, bjørn? - Jeg er hverken løve eller bjørn.
De andre børn lod jo, som om de var dyr.
- Det er derfor, legen er fjollet. - Jeg synes, den lyder rigtig sjov.
Men man skal jo have fantasi for at kunne lege den.
- Ved du, hvad fantasi er? - Når man ser ting, der ikke findes.
Det kan man også gøre på andre måder.
For mig er fantasi noget for sig selv. Et specielt land.
Som Frankrig og England. Og fantasiens land er vidunderligt.
Hvad ville du sige til at kunne lave snebolde midt om sommeren?
Eller køre bus på 5th Avenue?
Eller at have dit eget skib, som sejler til Kina og Australien?
Eller at være Frihedsgudinden om morgenen...
... og flyve sydpå med en flok gæs om eftermiddagen?
Det er let nok. Men man skal øve sig.
Først skal du lære, hvordan man lader som om.
Næste gang Homer spørger, hvad du er for et dyr... så svarer du abe.
- Jeg ved ikke, hvad en abe gør. - Det skal jeg vise dig.
Bøj dig forover og lad armene dingle.
Sæt højre hånd heroppe. Og så klør du dig.
Sæt tungen under læberne, udvendigt på tænderne. Fint.
Så klør du dig og pludrer.
Haislip, Haislip, Sherman, Mackenzie & Haislip har været søde.
Men jeg vil starte min egen praksis.
Vil De stille det her på Susans plads?
Nu skal kødet vist ud.
Husk at klø dig. Tungen foran tænderne. Tal med aben.
- Hvad foregår der her? - Vi har første time i at foregive.
Det er godt. Kald på den anden abe.
Du skal ikke være en gås, men en abe.
Mr. Kringle. Mrs. Walker nævnte, at man søger et værelse til Dem i byen.
Dr. Pierce vil ikke have, at jeg rejser så langt hver dag.
Jeg bor alene i min lejlighed.
To senge, god plads...
- De må gerne flytte ind. - Det er pænt af Dem.
De kan følges med mrs. Walker til arbejde...
Ja, så får vi lejlighed til at få talt ordentligt sammen.
Husk nu at klø dig. Du klør dig ikke.
Og jeg kan møde Susie i ny og næ. I orden, mr. Gailey.
Godt. Vi henter Deres ting efter middagen.
Hallo? Ja, et øjeblik. Det er mr. Shellhammer.
- Hallo? Goddag, mr. Shellhammer. - Fruen vil tale med Dem.
Jeg gjorde hendes Martini tre gange så stærk, og hun har det storartet.
- Her, min due. - Tak.
Hallo?
- Nej, nej. - Tak, elskede.
Nej, nej... sådan.
Åh, elskede. Hvor er jeg dog fjollet.
Vi vil gerne have julemanden boende hos os.
Det ville være bedårende dejligt.
Det synes jeg også. Lige et øjeblik.
Shellhammers har et fint værelse, og de vil gerne have, De bor der.
Tak dem mange gange, men jeg skal bo hos mr. Gailey.
- Mr. Gailey? - Jeg henter kødet.
Et eller andet må du da ønske dig i julegave?
Hvorfor vil du ikke give mig en chance?
Altså...
- Det vil jeg have i julegave. - Et dukkehus?
Nej, et rigtigt hus. Er De julemanden, kan De skaffe det.
Ellers er De bare en rar mand med skæg.
At alle børn ikke får det, de ønsker, betyder ikke, at jeg ikke findes.
Det tænkte jeg nok, De ville sige.
Nogle børn ønsker sig ting som et rigtigt lokomotiv eller en B-29.
- Det er ikke et tog eller en B-29. - Det er stort for en lille pige.
- Hvad skal du med det? - Bo i det med mor.
I har jo en dejlig lejlighed.
Jeg vil have en have med et stort træ med en gynge i.
- Det går ikke, vel? - Det sagde jeg ikke.
Tja, det er en stor bestilling...
... men jeg skal gøre mit bedste. Må jeg beholde billedet?
- Tak. Godnat, Susan. - Godnat, mr. Kringle.
- Fin lejlighed, De har. - Jeg var heldig at få den.
- Trives De på Manhattan? - Jo da.
Men en dag vil jeg købe hus på Long Island.
Ikke et stort hus, bare et som dem i Manhassett.
Jeg ved lige, hvad De mener.
Et af de der små huse i kolonistil.
Eller også bliver det Cape Cod.
De har nok ret om mrs. Walker. Hun kravler snart ud af sin skal.
Invitér hende på middag eller i teater.
- Jeg har prøvet. Hun arbejder. - Prøv igen.
De er fortabte sjæle og har brug for hjælp.
Jeg tager mig af Susie, og De af hendes mor.
- Klar? - Næ nej.
Hele mit liv har jeg spekuleret over en ting.
Jeg vil have svar på ting, hele verden har spekuleret over:
Sover julemanden med skægget over eller under dynen?
Over. Kølig luft får det til at vokse.
- Vi løber snart tør. - Det skal jeg straks ordne.
R. H. MACY & CO Guide for kundens bedste
Vi fører ikke det mærke, men jeg tror, Gimbels gør.
Ja, her har vi det. 2,98 dollars, det lyder som det rene fund.
- Ja, sandelig. Tak skal De have. - Det var så lidt.
Hvorfor fandt De ikke på det her? En genial goodwill-politik.
Hver en forbruger i New York ser Macy som en velvillig sjæl -
- der kun tænker på folks bedste. Og hvad bliver jeg? Pengegrisk.
Har vi ikke, hvad folk vil have, så send dem til Macy's.
Det gælder også i Philadelphia, Milwaukee og Pittsburgh.
Gå straks i gang.
Nå, Gimbels gør det i Philadelphia, Pittsburgh og Milwaukee?
Varehusene i San Francisco, Atlanta, Toledo og Newark skal følge trop.
Javel, mr. Macy.
Se her hen, mr. Gimbel.
- Nu tager vi nogle ved mit varehus. - Først vil jeg give vor ven noget.
Et lille bevis på, at jeg påskønner alt, hvad De har gjort.
Du milde. Det er morderligt pænt af Dem.
Tænk, at De er så generøs.
Hvad vil De bruge alle pengene til?
Jeg har en bekendt, en læge, som har været meget sød mod mig.
- Han mangler et røntgenapparat. - Så må jeg nok spytte lidt i kassen.
- Jeg betaler differencen. - De får 10% rabat her.
Jeg skaffer det til indkøbspris.
- Godnat, Susan. - Godnat, Cleo.
- Skal jeg synge en godnatvise? - Hvis De vil.
- Synger din mor aldrig for dig? - Hvorfor skulle hun gøre det?
Ikke for noget. Jeg synes bare, det er smukt.
- Kan du lide "På markedet"? - Ja.
Utroligt!
Kan du undvære et stykke?
Så er det nu...
Hej, Alfred. Hvad med et slag dam efter frokost?
Ikke i dag, jeg har ikke lyst.
- Hvad er der? - Ikke noget.
Der er noget i vejen. Hvad er det?
Jeg sagde jo, jeg elsker at være julemand på Y og dele gaver ud.
Jeg sagde det til mr. Sawyer, og han sagde, det var dårligt.
- Sawyer? Du mener... - Ja. Han er psykolog.
Det kan diskuteres. Hvorfor er det dårligt?
Han sagde, at mænd, der klæder sig ud som julemanden og giver gaver -
- har skyldfølelser over noget, de gjorde som børn.
Nu prøver de at råde bod på det.
Han kalder det "skyldkomplekser".
- Hvor gammel er du, Alfred? - 17 år.
Det eneste, du er skyld i, er at have spist for meget.
Det er intet at grine ad. Han siger, det er alvorligt.
Nonsens.
Han ved, hvad han taler om. Han har studeret længe.
Sagde han, hvad der ligger til grund for dit skyldkompleks?
Det ved han ikke endnu. Det er nok et sted dybt inde i mig.
Noget, der skete, da jeg var barn, siger han. Men han vil finde det.
- Skal du hen til ham igen? - Jeg er der hver dag efter frokost.
Og jeg slipper for at betale, fordi jeg er et interessant tilfælde.
Ja... Hvad mere mener han, du fejler?
- Mere? - Kun at jeg hader min far.
- Det vidste jeg end ikke selv. - Og I ses hver dag?
Jeg sidder bare i en stol og fortæller om mine tanker.
Undskyld, men noget er faldet mig ind. Og det vil jeg fortælle.
Hvad er meningen med at komme brasende?
Er De en autoriseret psykiater?
Jeg nærer respekt for psykiatri og foragt for forlorne udøvere.
De har ingen som helst ret til at analysere Alfred.
De skal udføre intelligenstest.
Udgive sig for at være psykolog...
- Fylde Alfred med komplekser! - Det afgør jeg bedre end Dem.
Som om han skulle have skyldkomplekser!
Det ved De intet om. Drengen er dårligt tilpasset.
Nej, det er De!
Vær venlig at gå.
Hold op med at analysere Alfred, ellers siger jeg det til Macy.
- Gå, inden De bliver smidt ud. - Jeg kender godt Deres slags.
De er urimelig, hjerteløs, umenneskelig...
- Går De nu? - Ja...
- Kris? - Mr. Sawyer!
Se den bule! Han er bevidstløs. Hent et vådt håndklæde.
- De må da have gjort noget... - Vi sludrede bare.
Men da jeg nævnede julemanden, blev han voldelig.
Jeg sagde jo, han har voldelige tendenser. Det her beviser det.
- Måske bør vi ringe til dr. Pierce. - Han ved intet om det her.
Måske har vi brug for en god psykiater.
Han har jo allerede klaret alle testene.
Hans tilstand kan have forandret sig.
Vi må ikke tage nogen chancer. Klarer han testen, kan han blive her.
Og i modsat fald... må vi til bunds i det.
Gør det, inden han fortæller... Inden mr. Macy finder ud af det.
Forklar det for mr. Kringle. De er hans ven.
Det kan jeg ikke. Det er som at sige, han er skør.
- Det her er vel næppe normalt? - Mange er ikke helt normale.
Det vil såre Kris dybt, og det vil jeg ikke gøre.
Det ville ikke være rimeligt. Jeg siger sandheden.
Hvis De nævner ordet psykiater, kan han blive voldelig.
- I børnenes påhør? Grufuldt. - Få ham lokket med ud.
- Der kan jeg forklare ham det. - Hvis De mener, det er det bedste.
Én række. I skal nok nå at få hilst på julemanden.
Mr. Kringle, mrs. Walker siger, vi skal tage nogle billeder på rådhuset.
- Af Dem og borgmesteren. - Godt, for jeg skal tale med ham.
Men jeg skal møde mr. Macy kl. 16. Jeg har noget at fortælle ham.
De kan godt nå tilbage. Der venter en bil dernede.
- Det regner, så jeg henter frakken. - Jeg kommer om lidt.
Jeg skal bare lige klare et par børn til.
Kommer snart tilbage. Jeg fodrer mine rensdyr.
Julemanden
- Hvorhen? - Bellevue.
- Vidste hun det her? - Ja, vi drøftede det i fællesskab.
ADVOKATBUREAU FREDERICK M. GAILEY
Den anden part skal hermed godkende overdragelsen...
Undskyld, Gertrude. Telefon.
Hallo? Ja. Ja.
Ja, vi deler lejlighed.
Bellevue? Hvorfor det? Hvad har han...?
Han har det godt.
Han bliver i nogle dage og spørger, om De vil komme med hans ting.
Ja.
Ja, desværre må jeg nok anbefale tvangsindlæggelse.
- Jeg drøfter det hellere personligt. - Jeg kommer med det samme.
- Besøg til den ny patient. - Tak.
- Hej, Kris. - Fred.
Hvorfor gjorde du det?
Du sørgede for, at du ikke klarede undersøgelsen.
- Hvorfor? - Jeg har været så håbefuld.
Det føltes, som om Doris var ved at tro på mig, men det var kun skuespil.
Jeg har lige talt med hende. Hun kendte intet til fotograferingen.
- Hvorfor sagde hun ikke noget? - Hun ville ikke såre dig.
Fordi jeg var en rar, gammel mand, som hun havde ondt af.
- Det passer ikke. - Jo, hun havde sine tvivl.
Havde du siddet her i stedet for mig, var hun blevet rasende.
Ja, hun havde sine tvivl. Men hun har ikke troet på noget i årevis.
- Så forvent ikke... - Det er også mr. Sawyer.
Han er ussel, uhæderlig, selvisk, svigefuld, ambitiøs...
Alligevel kaldes han "normal". Så vil jeg ikke være normal.
Derfor svarede jeg forkert på spørgsmålene.
Du kan ikke kun tænke på dig selv.
Din skæbne påvirker andre. Folk som mig, der tror på dig.
Og folk som Susie, der begynder at tro.
- Du må ikke svigte dem. - Nej, det burde jeg nok ikke gøre.
En skønne dag er det måske Sawyer, der sidder her.
Du har ret. Jeg skulle skamme mig.
Vi må i det mindste kæmpe. Nu tager vi af sted.
Lige et øjeblik. Du klarede jo ikke undersøgelsen.
Nå ja. Det glemte jeg.
Jeg sagde, at Calvin Coolidge var vores første præsident.
- Men du får mig ud. - Det bliver ikke let.
Du er jo den bedste advokat siden Darrow.
- Du sætter mig i en svær situation. - Du må ikke svigte mig.
Men du forstår ikke...
- Jeg skal gøre, hvad jeg kan. - Tak.
Nonsens! Han er ikke farlig.
De havde ingen ret til at gøre det her.
Sørg for, at han bliver udskrevet, ellers giver jeg Dem en bule til!
Ja, mr. Macy.
DOMMER HENRY X. HARPER
Ansøgning om tvangsindlæggelse af Kris Kringle
- "Alder ukendt." En gammel mand? - Meget gammel.
- Jeg antager, jeg skal læse det her. - Tro mig, det er ren rutine.
Han kalder sig Kris Kringle. Han tror, han er julemanden.
Kom ind.
En mr. Gailey søger Dem. Han repræsenterer mr. Kringle.
Bed ham komme ind.
Godmorgen. Jeg vil beskytte min klients rettigheder.
Jeg anmoder om et formelt retsmøde med vidner.
- De sagde, alting var i orden. - Det troede jeg.
Hvis De skriver under, indgiver jeg en fremstillingskendelse.
Det bliver ikke nødvendigt. Retsmødet finder sted...
... på mandag formiddag kl. 10.00.
Tak.
Jeg hørte ham nævne mr. Kringle. Hvem er han?
Gailey, Kringles forsvarer. Han vil nok bare have omtale.
Det må undgås. Mr. Macy vil have sagen afsluttet.
Det er for sent. Nu må den gå sin gang.
Vi må undgå omtale...
Jeg repræsenterer mr. Macy. Jeg hedder Sawyer.
Nå, så De er Sawyer?
Hvad Kringle angår, så vil vi gerne undgå omtale.
Så hvis De er yderst diskret, vil vi være yderst generøse.
- Interessant. - De samarbejder altså?
Uhyre interessant. Omtale? Ikke nogen dum idé.
For at vinde sagen får jeg brug for offentlighedens støtte.
Og omtale er den rette måde at få det på.
- Tak, mr. Sawyer. - Mr. Gailey...!
Et øjeblik, mr. Gailey!
Læge anfægter forstand hos julemand bag kampagne
Julemands tilstand granskes
Er Kris Kringle skør?
Retsmøde nærmer sig "Katastrofe!" klager børnene
Hvorfor alt dette postyr? Han er jo gammel...
Hvordan har du det? Du ser lidt træt ud.
Mig? Jeg har aldrig haft det bedre.
Gå til lægen. Tag lidt fri. Tag på fisketur eller jagt.
- Hvorfor? - Fordi Kringle-sagen er sprængstof.
Giv det til en dommer, der ikke stiller op til genvalg.
Jeg ved intet om jura. Men jeg ved alt om politik.
Jeg sørgede for, at du blev valgt.
Det ved jeg godt. Jeg påskønner alt, hvad du har gjort for mig.
Så lad sagen ligge. Du er den rene Pontius Pilatus, når du går i gang.
Jeg tror ikke mine ører. Jeg er en hæderlig mand.
Ingen skal klandre mig for, at jeg gør min pligt.
Bedstemor!
Godnat, Terry. Godnat, Alice. I går lige i seng.
Jeg lovede, I var i seng klokken otte.
- Kommer du ikke? - Lige om lidt.
Nå, må bedstefar få et stort kys?
Herligt! Hverken kys eller kram.
Sådan går det, når man slæber julemanden i retten for galskab.
Forstår du, hvad jeg mener?
Hallo, De der!
Jeg har verdens bedste advokat.
- Hvor lang tid tager det? - En uges tid.
De tror vel ikke, hans advokat lader ham tilstå noget.
Jeg indkalder vidner, og han indkalder vidner...
Alle med et ærinde, der vedrører New Yorks højesteret -
- bedes træde nærmere og fremføre dette.
Kris Kringles indlæggelsespapirer ligger der.
Jeg indkalder det første vidne.
Mr. Kringle, vil De være venlig at tage plads?
Godmorgen, høje dommer.
Sværger De at sige sandheden og intet andet end sandheden?
Ja.
Først vil jeg oplyse Dem om, at det her ikke er en retssag.
Mr. Kringle, De behøver ikke besvare nogen spørgsmål, hvis De ikke vil.
Vi har ingen indvendinger.
Jeg svarer gerne på alle de spørgsmål, jeg kan.
- Hvad er Deres navn? - Kris Kringle.
- Hvor bor De? - Det skal afgøres her.
Et meget klogt svar, mr. Kringle.
- Tror De, De er julemanden? - Naturligvis.
Jeg har ikke flere spørgsmål, høje dommer.
Mr. Gailey, vil De afhøre vidnet?
Hans job er jo at være julemand. Han forstod måske ikke spørgsmålet.
Jeg forstod udmærket spørgsmålet.
Jeg har ikke flere spørgsmål lige nu.
Tak.
Ønsker De stadig at fremlægge Deres forsvar?
Ja. Jeg er bevidst om min klients opfattelse.
Det er, hvad mødet handler om. Alt udgår fra følgende tese:
Han er utilregnelig, fordi han tror, han er julemanden.
Det er nok desværre en rimelig antagelse.
Ja, hvis mr. Mara eller jeg troede, at vi var julemanden.
Alle, der tror, de er julemanden, er utilregnelige.
De tror, De er dommer Harper, og ingen anfægter Deres forstand.
Jeg ved alt om mig selv. Nu handler det om mr. Kringle.
Hvis han er den, han tror, han er, så er han også tilregnelig.
- Men det er han ikke. - Jo, høje dommer.
Jeg agter at bevise, at mr. Kringle er julemanden.
Han er også skør.
Jeg har bestilt bord på Luigi's. Vi skal fejre det her.
"Gailey smider bombe i højesteret."
Forsiden...
Det er vel ikke dit alvor? Du kan ikke bevise, han er julemanden.
Hvis Macy og Gimbel kan give hinanden hånden, er alting muligt.
Det er et perfekt forsvar. Fuldstændig ulogisk og uventet.
Hvad siger dine chefer på Haislip og Mackenzie?
At jeg bringer firmaets omdømme i fare -
- og hvis jeg ikke opgiver sagen, bliver jeg fyret. Så jeg sagde op.
- Det gjorde du da vel ikke? - Jeg kan ikke svigte Kris.
Hør her. Han er en rar mand, og det er godt, at du vil hjælpe ham.
Men du må være realistisk. Ødelæg ikke din karriere.
- Det gør jeg heller ikke. - Alle firmaer vil ræsonnere sådan.
- Så starter jeg mit eget. - Hvilke klienter får du?
Formentlig mange som Kris. Det er det eneste sjove ved juraen.
Hvis du bare tror på mig, skal alting nok...
- Du tror mig ikke, vel? - Det handler om sund fornuft.
Tro er noget, man gør, når ens sunde fornuft siger noget andet.
Det handler om det, Kris står for. Kærlighed, det uhåndgribelige.
Du er som et barn. Det uhåndgribelige er ikke meget værd.
- Det fører ingen vegne. - Vi har forskellige syn på sagen.
De seneste dage har vi planlagt de dejligste ting.
Så opgiver du dit job og tryghed og forventer, at jeg er glad.
Ja, jeg forventede nok for meget.
En skønne dag vil dine illusioner briste.
Og så må du ikke overse det uhåndgribelige.
Du vil indse, at intet andet er noget værd.
Reporterne fremstiller mig som et uhyre. Denne mand...
Tommy, hent mors saks.
Den ligger i soveværelset. Dygtig dreng.
Drøft ikke sagen i drengens påhør. For resten er jeg enig med dem.
Jeg forstår ikke, hvorfor du plager mr. Kringle.
For det første "plager" jeg ham ikke.
Desuden kan jeg også godt lide den gamle.
Men jeg kan ikke gøre noget nu.
Jeg repræsenterer bare delstaten.
Kringle er erklæret utilregnelig af en læge.
Det er min pligt at beskytte byen og sørge for, at han bliver indlagt.
Sommetider ville jeg ønske, at min mand var slagter eller blikkenslager.
Det bliver jeg måske, hvis jeg taber sagen.
Goddag, Kris.
- Navn? - R. H. Macy.
- Ejer De et stort varehus? - Det største.
Ved De, hvem det er, der sidder der?
- Kris Kringle. - En ansat?
Taler han sandt?
- Mener De, at han er rask? - Ja.
De taler under ed. Tror De, han er julemanden?
Tja, jeg...
Macy tilstår at hans julemand er fup
- Alt tyder på... - Tror De, han er julemanden?
- Ja. - Det var alt.
Psykolog! Studerede De per korrespondance?
De er fyret.
Jeg protesterer mod vidneudsagnet.
Mr. Gailey gør retten til grin. Alle ved, julemanden ikke findes.
Det hersker der delte meninger om. Kan De bevise, at han ikke findes?
Nej, og jeg agter ikke at spilde rettens tid på den slags vås.
Mr. Mara synes at have udnævnt sig selv til dommer.
Vi forlanger en kendelse. Findes julemanden?
Tjo...
Retten holder en kort pause for at overveje spørgsmålet.
Gør, hvad du vil, med "storskæg" -
- men fastslår du, julemanden ikke findes, kan du blive hønsefarmer.
- Og glem alle nomineringer. - Hør her, Charlie.
Jeg har aflagt dommerløfte. Hvordan kan jeg fastslå, julemanden findes?
Hvorfor hører du ikke...?
Okay. Sig, højesteret fastslår, at julemanden ikke findes.
Så holder børnene op med at hænge sokker op.
Hvad så med legetøjet, som skal ligge i dem? Ingen vil købe det.
Det bliver fabrikanterne nok glade for.
Så må de fristille arbejderne, der er med i forbund.
Nu har du også forbundene imod dig.
Og de tilkendegiver deres mening, når de stemmer.
Og varehusene vil elske dig.
Ligesom julekortsfabrikanterne og slikfabrikkerne.
Henry, du bliver umådelig upopulær.
Og Frelsens Hær? De indsamler mange penge på deres julemænd.
Men gør, som du vil, Henry.
Gå ind og sig, at du beslutter, at julemanden ikke findes.
Men så får du kun to stemmer:
Din egen og statsadvokatens.
Statsadvokaten er republikaner.
Alle rejser sig!
Retten har konsulteret den højest tilgængelige myndighed.
Julemandens eksistens synes at være et åbent spørgsmål.
Mange mennesker tror på ham, andre gør ikke.
Vort retssystem forudsætter en upartisk holdning i disse sager.
Retten agter derfor at forholde sig... åbensindet.
- Fremlæg Deres beviser. - Han er også skør!
Bevisbyrden i denne latterlige sag ligger hos min modpart.
- Kan han præsentere beviser? - Ja, det kan jeg.
Jeg indkalder Thomas Mara som vidne. Thomas Mara Jr.
Hej, far.
Her, Tommy.
Tommy, du kender vel forskellen mellem sandhed og løgn?
Alle ved, at man ikke må lyve, især ikke i retten.
- Værsgo. - Tror du på julemanden?
Ja. Han gav mig en ny kælk sidste år.
- Og i år... - Hvordan ser han ud?
- Han sidder derhenne. - Protest!
Afvist.
Tommy... hvordan ved du, at det er julemanden?
Det har far sagt. Ikke også, far?
Og din far kan man vel stole på?
Ja. Far ville ikke sige sådan noget, hvis det ikke var rigtigt.
Vel, far?
Tak, Tommy.
- Farvel, far. - Høje dommer...
- En rigtig footballhjelm. - Bare rolig. Det får du.
Anklagemyndigheden erkender, at julemanden eksisterer.
Men vidnerne må holde op med at fremføre personlige meninger.
Vi ville kunne gøre det samme, men vi ønsker en hurtig afgørelse.
Derfor anmoder jeg mr. Gailey om at fremlægge holdbare beviser på -
- at mr. Kringle er den eneste julemand.
Jeg forstår, hvad De mener, og deler Deres opfattelse.
Har De holdbare beviser på, at mr. Kringle er julemanden?
Ikke endnu. Jeg anmoder om tid til i morgen.
Retsmødet er udsat til i morgen kl. 15.00.
- Tja, det var det. - Der må være en måde, Alfred.
Det er svært at forklare. Det er en slags retssag.
- Som ved et mord? - Nej, ikke sådan en retssag.
- Han påstår, han er julemanden. - Men det tror jeg, han er.
- Nogle tror det ikke... - Han er så sød og morsom.
Han er ikke som andre. Han må være julemanden.
- Du kan have ret. - Er mr. Kringle ked af det nu?
Det er jeg bange for. Han savner dig sikkert...
Jeg skriver et brev for at opmuntre ham.
Kære mr. Kringle. Mor siger, De er ked af det.
Men jeg tror på alt, hvad De har sagt.
Og jeg tror, jeg får den gave, jeg har ønsket mig. Susan.
Jeg tror også på Dem. Doris
Lou! Kom her.
Jeg har set breve til julemanden på Nordpolen og Sydpolen.
Men se her: "Kris Kringle, New York domstol."
Han er jo i retten.
Han påstår, han er julemanden, og anklageren kalder ham skør.
- Hvor mange breve til ham har vi? - Der må være 50.000.
Vi har sækkevis. Og der kommer nye hver dag.
Du, Lou...
Kunne det ikke være skønt at blive af med dem?
- Strålende idé! - Hvad skal vi med dem?
Læs julemandens post på et par lastbiler -
- og aflevér det hele til mr. Kringle i domstolen.
- Hej, Kris. - Fred.
Jeg har desværre dårligt nyt.
Jeg har gjort alt. Henvendt mig til guvernøren, borgmesteren...
Det her er mere værd for mig end alt det der.
Det er afgjort. Se på ham. Han har intet at komme med.
Desuden... har forsvaret ikke fremlagt et eneste bevis -
- der styrker deres sag. Ikke ét bevis på, han er julemanden.
Med det for øje og det faktum, at det er juleaften, og vi gerne vil hjem -
- beder jeg Dem underskrive indlæggelsespapirerne.
- Har De noget at tilføje? - Ja, høje dommer.
Jeg vil fremlægge følgende bevis. Det vedrører postvæsenet -
- en institution, der sorterer under staten.
Postvæsenet blev grundlagt af kongressen den 26. juli 1776.
Dengang sorterede det under Benjamin Franklin.
Det er et af verdens største foretagender.
I fjor var bruttoindtægten...
... 1.112.877.174 dollars.
Det glæder mig usigeligt, men det vedkommer ikke sagen.
- Jo, og det kommer jeg til. - Fortsæt, mr. Gailey.
Tallene, jeg har nævnt, tyder på en effektiv organisation.
Desuden er det et brud at bevidst sende post til den forkerte adresse -
- eller at levere til den forkerte person.
Man træffer alle tænkelige foranstaltninger.
New York nærer dyb beundring for postvæsenet.
Det er effektivt og fremgangsrigt. Vi er enige med mr. Gailey.
- Kan det føres til protokols? - Javist.
- Så vil jeg fremlægge beviserne. - Jeg tager dem.
Her har jeg tre breve, der kun er adresserede "Julemanden".
Alligevel er de bragt til mr. Kringle af postvæsenets medarbejdere.
- Det beviser... - Tre breve er næppe et "bevis".
Postvæsenet får tusindvis af den slags breve.
Jeg har flere, men tøver med at vise dem.
- Vi vil gerne se dem. - Ja, læg dem her på mit skrivebord.
- Men, hr. dommer... - Læg dem her.
- Javel, høje dommer.
Hr. dommer! Samtlige breve er til julemanden. Posten har leveret dem.
Postvæsenet, et statsligt organ, mener altså, at Kris Kringle -
- er den eneste julemand.
Da USA's regering anser ham for julemanden -
- anfægtes dette ikke af retten. Sagen afvises.
Jeg må købe den hjelm.
Tak, høje dommer. Og glædelig jul.
- Tak, mr. Kringle. I lige måde. - Tak.
- Kris...! - Jeg blev så glad for brevet.
Vi holder julefest på Brooks' Home.
Morgenmad, et smukt træ... Du og Susan skal komme.
Tak. Der er ingen, jeg hellere vil fejre jul med.
- Kom og spis middag hos os i aften. - Det går ikke. Det er jo juleaften.
Det tænkte jeg ikke på...
Det her er min assistent Alfred.
- Glædelig jul. - Mr. Macy...
- Hej, Alfred. - Mr. Macy!
Højesteret har besluttet, at du er julemanden.
Og jeg kan kun være enig.
- Du har jo fået mange julegaver. - Ikke den, mr. Kringle skulle give.
- Hvad var det? - Det er lige meget nu.
Jeg troede, her ville være et brev eller noget.
- Du vil måske ikke tale med mig... - Det er noget om en gave.
- Jeg gjorde mit bedste, men... - De er ikke julemanden!
De er bare en rar, gammel mand med skæg, som mor sagde.
Jeg tog fejl, Susie.
Du må tro på mr. Kringle.
Men jeg fik jo ikke... Jeg forstår ikke, mor.
Tro er noget, man gør, når ens sunde fornuft siger noget andet.
Selvom alt ikke straks bliver, som man ønsker det -
- må man stadig tro på folk. Det har jeg indset.
Hvis det ikke går første gang, skal man prøve igen? Det anede mig.
- Vil du køre med hjem? - Ja tak.
Den her vej er mindst trafikeret. Følg Maplewood til Ashley...
Jeg tror, jeg tror... Det er fjollet, men jeg tror.
- Tak. Glædelig jul. - I lige måde.
Og glædelig jul til dig.
Det må være her, man drejer af. Netop. Ashley.
Ligeud fire gader.
Jeg tror. Jeg tror.
Stands, Fred! Stands!
Susie!
- Susie, hvor skal du hen? - Hvad gør hun?
- Hvor er du, Susie? - Heroppe!
Man løber ikke ind i andres huse.
Men det er mit hus. Det, jeg bad mr. Kringle om.
Mit værelse ser ud præcis, som jeg ønskede det. Du havde ret.
Mor sagde, at bliver det ikke, som man vil, må man fortsætte med at tro.
Det gjorde jeg, og du havde ret. Mr. Kringle er julemanden!
- Hvad skal du? - Se, om der er en gynge.
Det er der!
Sagde du det til hende?
Der står "Til salg" på skiltet.
Vi kan ikke svigte hende.
Jeg har aldrig tvivlet på dig. Det var blot min fjollede sunde fornuft.
Nu virker det tilmed fornuftigt at tro på mig.
Det lykkedes at overbevise folk om, at en gammel mand er julemanden...
Nej, det er umuligt. Den må tilhøre dem, der boede her før.
Måske...
Jeg gjorde måske ikke noget særlig mærkværdigt alligevel.